Tervetuloa Air Canadan suoralle Toronto-Pariisi -lennolle.
Lento kestää noin seitsemän tuntia ja kaksikymmentä minuuttia.
Varmistakaa, että turvavyönne on kiinni ja selkänojanne nostettu ylös.
Nousemme pian ilmaan.
Kate...
Niin?
Olethan halukas nauttimaan lennosta?
KyIIä.
Kerropas mitä mielessäsi liikkuu juuri nyt?
Vääntynyttä terästä.
Roihuava tuIimeri. AIaston pikkuIapsi huutamassa äitiään.
Kate. Entäs se pieni sievä talo maalla?
Kuvittele se eteesi nyt.
No joo.
Apua!
Ja toistele mantraasi koneen noustessa.
Mitä sanoja sinun tulee toistella hiljaa itseksesi?
Kone putoaa. Kone putoaa...
Kate.
Hyvä on.
Pariisi on siIIoin kaunis
Pariisi on...
Hei? OIen varma, että vaIitsitte minuIIe väärän mantran.
Pariisi ei oIe kaunis. En pidä ranskaIaisista enkä tahdo mennä sinne.
Voi ei!
- Kate, sinä pystyt tähän. - Enkä pysty.
OIen aIIerginen IentokoneiIIe.
Päästäkää uIos! HaIuan uIos ja heti!
En haIua kuoIIa!
PYSTYT LENTÄMÄÄN ''EI MUUTA PELÄTTÄVÄÄ KUIN PELKO''
Kate, saat rahat takaisin.
Kiitoksia.
- Voit vieIä saada rahat takaisin. - RahaIIa ei oIe väIiä.
HaIusin sinun kokevan kanssani...
Mitä? Nytkö ne tuIivat?
- En haIua sukuIaisiani tänne nyt. - Et koskaan haIua.
Totta. Nyt kun oIemme kihIoissa, he eivät edes koputa.
He väIittävät. Minun perheessäni saa vain persoonattoman synttärikortin.
Kate, tuIe kanssani Pariisiin.
Annan sinuIIe 10 mg vaIiumia ja vieIä paukun votkaa. Et edes huomaa Ientäväsi.
Jestas. Voitko jättää käymättä Pariisissa? OIet sentään hissan ope.
Mutta ne ranskaIaiset inhoavat meitä.
PoIttavat tupakkaa. Ja niiIIä on aivan ihmeeIIinen hinku juuston perään.
KaapeIin kanssa on jotain hämminkiä. En saa peIiä näkymään.
Onko se varmasti koImoseIIa?
- Viikko Pariisissa rakkaasi kanssa? - HaavaompeIun uusimmat tuuIet.
- Öisiä käveIyretkiä? - Terveysseminaareja.
- EiffeI-torni. - EiffeI-torni.
- OIisi ihanaa nähdä EiffeI-torni. - No niin.
Hyvä.
Minä en saa matkustaa ennen maahan- muuttoviranomaisten haastatteIua.
- Otan nuo mukaan. - Etkä ota.
Voit keksiä jotakin. Ei sitä kukaan tarkista.
Sano että serkkusi putosi Seineen.
Käy iImi, ettei minuIIa oIe serkkua ja minut karkotetaan.
Vähän kuin siIIoin, kun poItin hassista.
En oIIut edes haIunnut poIttaa sitä. Se oIi kamaIaa.
Ja Ronny TempIetonin veIi soitti poIiisit ja meidät pidätettiin .
Se oIi koko eIämäni ainoa Iaiton teko.
MoIemmissa pitsoissa on juustoa. Herb, sinun syytäsi. Et varmistanut.
PaIauta se. Tiedät kuinka Kate inhoaa juustoa.
- Kuorin sen pois. - Tästä näet, mitä haIuan Pariisista.
- ÄIä vaivaudu. Kate ei mene Pariisiin. - En menekään.
- Mikset? Kun ei pidä ranskaIaisista? - Ei kun ei pidä Ientämisestä.
MoIemmat arvaukset väärin.
En saa poistua maasta, ennen kuin saan Kanadan kansaIaisuuden.
- KuIta, aIkaa oIIa kiire. - Kate. MeIkein unohdin.
Meredithien taIo on nyt myytävänä.
Miksi katsomme taIoa, johon meiIIä ei oIe varaa?
CharIie. HaIuaisini kertoa erään asian.
OIen taIIettanut rahaa 21-vuotiaasta saakka
erityiseIIe säästötiIiIIe, jokaikinen viikko,
minkä sitten muutin korkeatuottoisiksi taIIetuksiksi, korkoa meIkein 1 4°%.
- Mitä oikein puhut? - Se on meidän pesämunamme.
- Kuinka monta munaa? - 45,782 munaa.
Mikset oIe maininnut tätä aiemmin?
- HaIusin yIIättää sinut. - No kyIIäpä todeIIa yIIätitkin.
Voisimme siis ostaa tuon, jos vanhempasi auttaisivat hieman.
Koko eIämäni viIisee jo siImissäni, eikä meiIIä ei oIe vieIä edes Iapsia.
TuIe Pariisiin kanssani.
Terve. Juuri sopivaan aikaan. Ei tarvitse katsoa uutisia.
- Hei, mitä sinne kuuIuu? - Hyvää. Konferenssi toisensa jälkeen.
Tämä kaupunki on ällistyttävä. Niin kaunis, että tässä joutuu lumouksiin.
- Mitä söit iIIaIIiseksi? - Siinä oli kastike.
Maultaan aivan uusi kokemus minulle! C'est incroyable.
Kastikkeiden on oItava incroyable, ettei huomaisi syövänsä hevospihviä.
Opin sen teIevisio-ohjeImasta...
Jos katsot sellaisia ohjelmia, juutut pian kotiin kokonaan.
En voi jutella enempää. Olen kollegojen kanssa hienossa klubissa. En kuule.
KuIta, meidän pitäisi juteIIa siitä taIoasiasta.
Jutellaan siitä huomenna. On mentävä nyt. Rakastan sinua.
OIin yhteydessä kiinteistönväIittäjään ja Iupasin tehdä tarjouksen
juteItuani CharIien kanssa.
OIette hurjaa väkeä.
En aio koskaan ostaa taIoa tai muutakaan arvokasta.
Miksi et?
Kun IuuIet omistavasi jotain, IopuIta se omistaakin sinut.
Koko eIämäsi on kiinni siinä, kunnes joku pudottaa tupakan
ja koko komeus paIaa poroksi.
- Hei, kuIta. - Kate.
Joo, minä tääIIä. OIetko kunnossa? Onko jotain hassusti?
Ei. Kyllä. On tapahtunut jotakin.
- Mitä? Mikä hätänä? - Kate.
OIen niin onneIIinen.
Tarkoitan että oIen onneIIinen ja... sekaisin.
OIen sekoiIIut, niin oIen. Mutta se on kohtaIoni. Niin, kohtaIo.
- Mitä oikein puhut? Mikä kohtaIo? - Kohtalo? Niin. Se.
Tapasin naisen. Kuin ilmestys, sellainen jumalatar.
- JumaIatar? - Ranskalainen jumalatar.
Hän on jumalatar. Ranskalainen. En ole koskaan ennen tuntenut näin.
Pystyisin Iähes mihin vain, vaItaamaan maaiIman, nousemaan vuoreIIe,
menemään vessaan ja pissaamaan, vaikka joku äijä seisoisikin kannoiIIani.
Mitä? Mitä yrität sanoa?
CharIie... Aiotko...
En aio tulla takaisin.
Olen rakastunut.
Rakastunut, kuin sonetissa. Tai Ieffassa.
Tai kuin...
Kuin... kun rakastuu.
Olen pahoillani, Kate.
TodeIIa pahoiIIani.
CharIie.
Tervetuloa Air Canadan suoralle Pariisin lennolle.
Lento kestää noin seitsemän tuntia kaksikymmentä minuuttia.
Varmistakaa että turvavyönne on kiinni ja selkänojanne nostettu ylös.
Nousemme pian ilmaan. Toivotamme teille hyvää matkaa.
Pariisi on siIIoin ruma
Kun on kevät typerin
Ruma on se syksyiIIoin
Typerät Iamput syttyy sieIIä siIIoin
Pariisi on aina tyhmä
Tiedänkö, miksei syöntäin hurmaa?
Siksi kun kuItain sieIIä on...
Uuden naikkosensa kanssa!
Tämä on ensimmäinen Ientoni. Hermostuttaa hiukan.
Ensimmäinen.
Puhutteko engIantia? Eikö äitinne neuvonut, ettei sovi tuijottaa noin?
Mitä IuuIette? Kone putoaa ja sitten makaamme kaikki maassa kuoIIeina?
Uskokaa pois, jos niin käy, se ei tee Iainkaan kipeää.
OIette ranskaIainen, vai kuinka?
Luc Teyssier. Miten oIet päässyt paikasta toiseen näin kauan?
PysytteIetkö aina kotona Iukittujen ovien takana?
Liikun IuonnoIIisimmaIIa tavaIIa... autoIIa.
Mitä hän sanoi? Se kuuIosti vakavaIta.
Kapteeni sanoo, että moottorissa on vika, mutta Iähdemme siIti matkaan.
Olkaa hyvät ja sammuttakaa virta matkapuhelimista
ja muista elektronisista laitteista nousun ajaksi.
En tiedä, mitä Ranskassa opetetaan, mutta en pidä uteIiaisuudesta.
Apua!
- Toivotamme teille hyvää matkaa. - Okei.
Olemme noin kolmantena nousuvuorossa.
Rentoutukaa nyt. Nousemme ilmaan parin minuutin kuluttua.
Onnistun meIkein ajatteIemaan pientä sievää taIoa, joten Iopeta tuijotus.
- Uskomatonta. - Ai mikä?
OIet jännittänyt kaikki Iihaksesi. Jopa siImäIuomesi.
Sieraimesi ovat menossa kiinni. Kuinka pystyt siihen?
Minä rakastan Ientämistä, varsinkin nyt.
Kun kone vaImistautuu syöksymään pitkin kenttää, moottorit vinkuen.
Kun paine nousee ja kiihtyvä vauhti heittää minut tiukasti istuimeen.
Ja sitten... sitten oIIaan iImassa.
Kaikki muu jää taakse.
Koko maaiImassa on vain yksi muu tiIanne, jossa tunnen täIIaista riemua.
- Siis mikä? - No se on...
Ei. ÄIä sano. Anna minun arvata.
Henkilökunta, valmiina nousuun.
Voi Luoja! En taida kestää tätä.
Entä jos kyseessä ei oIekaan Ientäminen?
- Miten niin ei Ientäminen? - Ehkä peIkäät jotain muuta?
- Miten niin? - Onko minun sanottava se?
- Etkös sinä sano kumminkin? - Et sinä peIkää Ientämistä.
- Tunnistan naistyypin. - Minkä tyypin?
- PeIkäät eIämistä. EIämistä täysiIIä. - Herran tähden!
PeIkäät eIämistä. PeIkäät rakkautta. PeIkäät seksiä.
- Tämä on naurettavaa. - Se näkyy kasvoiItasi.
Tavastasi pukeutua, pikkuiset vaIkoiset napit yIös asti...
- Pötyä. - Kun oIet sängyssä...
Odotat peittojen aIIa, vaIot sammutetaan.
- Sitten, kuin pupu... - Mitä?
- Mikä sinua vaivaa? - OIen oikeassa...
Et sinä tiedä mitään minusta.
- Sinä peIkäät. - CharIieIIa ei oIIut vaIittamista.
Lopeta. On oIIut vain yksi parin kuukauden jakso, joIIoin ei huvittanut.
Mutta se oIi kauan sitten, kun oIin hakemassa opettajan paikkaa.
Niin oIi. Ja siinä sinä istut niin omahyväisenä neuvomassa minua...
Mokomakin. Senkin nikotiinin kyIIästämä hygieniavikainen ranskaIainen.
Katso. Hienot näkymät.
Anteeksi, poistun toimimaan IuonnonmukaiseIIa tavaIIa.
Anteeksi, mutta tässä koneessa ei saa poIttaa.
Jaa. Saisinko kaksi Iasia jäiden kanssa?
Anteeksi. Saanko oIIa uteIias?
OIet Luke, niinhän?
- Luc. - Luke.
Ei, ei Luke. Luc.
Luc.
- HaIusitko kysyä jotain vai et? - En. Unohda se.
- Unohdin jo. - Asia oIi tämä.
OIitko aivan tosissasi äsken, vai yrititkö vain saada minut äkäiseksi?
Näytänkö todeIIa ihmiseItä, joka ei osaa pitää hauskaa?
Kuinka vanha oIit, kun menetit sen?
- Sen? Minkä sen? - Sen. Koskemattomuuden.
Koskemattomuuden? Koskemattomuuteni ei koske sinua.
Kysyn siksi, kun joiIIakin ihmisiIIä on Iiian kiire sen kanssa,
on niin kiire hankkimaan se kokemus.
Toiset taas vartioivat sitä kuin aarretta, odottavat ja odottavat.
- Ja sinuIIa varmaan oIi kiire? - Kuin sonniIIa.
- Voin hyvin kuviteIIa tiIanteen. - Kuin nuori sonni.
- Kuinka nuori? - 13.
13!
Ei, oIet oikeassa. OIin 12. Magda. Hän oIi putain.
Prostituoitu. Asui kaupunkimme IiepeiIIä.
Pienen siIIan kupeessa. Hän ei oIIut kaunis, mutta hänen huuIensa...
Kokonainen uusi maaiIma odotti.
MinuIIa ei oIIut tarpeeksi rahaa suukotteIuun, ihan vain... siihen.
- En ymmärrä. - Huora veIottaa enemmän suuteIusta.
Tosiaan. SuudeIma on henkiIökohtainen.
On ehkä mahdoIIista pysyteIIä kyImänä muuten, mutta suukko...
Kahden ihmisen huuIet yhdessä, hengitys, paIa kunkin sieIua.
Siis että romantiikka ja suudeImat kuuIuvat yhteen.
Juuri noin ajatteIin siIIoin.
Seuraavana päivänä varastin 50 frangia Antoine-veIjeItäni .
Menin jäIIeen Magdan Iuo ja suuteIimme puoIi tuntia. Hienoa.
Sinun vuorosi.
- Minun vuoroni? - Kertoa. Minä kerroin, nyt sinä.
KuunteIen.
Hyvä on, kerron.
Ei, minä en...
En kiirehtinyt. OIit oikeassa. Mutta en pakoiIIutkaan.
HaIusin hyvän kokemuksen. OIin...
18.
Yksi urheiIija, Jeff. Kotini keIIarissa. Ystävänpäivänä.
Jeopardy! taustaIIa.
- TietokiIpaiIuohjeIma. - Jeopardy! näkyy meiIIäkin.
Jeff sanoi, ettei Iaukeaisi niin pian, jos teIevisio oIisi pääIIä.
Vastasi väärin kaikkiin paitsi urheiIukysymyksiin.
OhjeIman puoIiväIissä se oIi ohi. OhjeIman IopuIIa hän oIi menossa kotiin.
Ei kehuttava ensimmäinen kerta.
Mutta sittemmin se on oIIut hyvää, ja sitten vieIä Iöysin hyvän kaverinkin.
Saanko kysyä jotakin?
Uskotko rakkauteen, ikuisesti kestävään rakkauteen?
- Rakastin äitiäni. - Ei.
Kaikki rakastavat äitiään. Nekin jotka vihaavat häntä.
Tarkoitin kysymykseIIäni yhtä miestä ja yhtä naista.
Mutta kysymys ei oIe mieIenkiintoinen.
SeIIaisia kyseIee pikkutyttö, joka uskoo satuihin.
Ei. Kysymys koskettaa kaikkia.
Kaikki IuuIevat ymmärtänsä missä mennään, kunnes... jotain tapahtuu.
SinuIIe on tapahtunut jotain?
Ymmärrän.
SinuIIe ikuinen rakkaus oIisi sama, kuin joutuisi aina syömään kotona.
Taidat mennä mieIeIIäsi mahdoIIisimman moniin eriIaisiin ravintoIoihin.
Varo.
- Mitä, piiIotteIetko sinä jotakin? - En koskaan piiIotteIe.
- Anteeksi. - Anteeksi.
- Ei kun täytyy käydä taas. - Taas?
Miksi annoit minun juoda niin paIjon?
Ei se minun vikani oIe. Itse sinä joit.
Voin viedä sinut Pariisiin. Siten säästät paIjon rahaa, usko vaan.
OIemme sentään kokeneet paIjon yhdessä...
- Mihin hoteIIiin menet? - George V.
''Ei tuIIattavaa.'' Tuo on sinuIIe. Minut pysäytetään aina.
Tavataan uIkona. Enintään minuutin kuIuttua. Mene nyt.
Passinne ja IentoIippunne.
Voisitteko avata Iaukkunne?
Odota.
Se ei oIe tarpeen.
Mitä sinä tääIIä teette?
LuuIitko etteivät jeparit IomaiIe?
Antakaa paperit häneIIe takaisin.
Katso, Louise on tuoIIa.
Taksi Pariisiin George V -hoteIIiin.
- Soitan maanantaina. Mennään drinkiIIe. - Miksi odottaa niin kauan?
Minun pitäisi...
Tai oIkoon. Mennään vaan.
Isi, miksi katsot vieraan miehen tavaroita?
Samasta syystä kuin sinun tavaroitasi, kun oIet unessa.
SuojeIen rakkaitani heidän omiIta virheiItään.
- SieItä et kyIIä Iöydä mitään. - OIetko ihan oikea varas?
Varas? Minäkö?
- PeIastit kuuIemma isin hengen. - Totta. Näetkö tämän pienen arven?
Luc esti sen etenemisen tänne saakka.
Hän ei oIe rikoIIinen. ToIkutan sitä häneIIe aina.
VasemmaIIe, Louise!
- Puhutteko Iainkaan engIantia? - Tottahan toki.
Tämä on George V -hoteIIi. Ei mikä tahansa retkeiIymaja.
RetkeiIymaja. Ei toki.
Voisitteko neuvoa missä huoneessa CharIie Lytton yöpyy?
Tri CharIes Lytton. Hän odottaa minua.
Ikävä kyIIä, non.
- Non? - En.
HaIuatteko käyttää hoteIIin sisäistä puheIinta?
Yritin jo käyttää hoteIIin puheIinta.
Ei saa häiritä.
KuuIkaapas. OIen Ientänyt seitsemän tuntia vaItameren yIi.
Väsyttää ja on näIkä ja tahtoisin tavata suIhaseni.
Siis aiotteko auttaa vai ette?
VeIvoIIisuuteni on suojeIIa hoteIIin vieraiden intimiteettiä.
Ja jos vieraitamme on suojeItava myös omiIta morsiamiItaan,
Ranska on paIjon vapaamieIisempi sentään kuin eräät tekopyhät maat.
Annoin juuri teiIIe 100 frangia.
Ja otin rahan vastaan.
Ja sanokaa toki, jos voin oIIa avuksi muiIIakin tavoin.
Onko rouva amerikkaIainen?
- Toistaiseksi. - Anteeksi jos tunkeiIen,
mutta huomasin, että näytätte hieman suruIIiseIta.
Herää kysymys: ''Miksi noin kaunis nainen näyttää noin suruIIiseIta?''
- Onko teiIIä aikaa yksi tunti? - Tottahan toki... teiIIe.
Voisin auttaa unohtamaan surut.
Muistakaa, että oIette Pariisissa, rakkauden kaupungissa.
- Saisinko kysyä kysymyksen? - Johan toki.
Pystyttekö virtsaamaan, kun joku seisoo aivan takananne?
LuuIen että pystyisin.
Aiotteko te oIIa se joku?
Minäkö? Ei! En tarkoittanut sitä.
Siis... haIuatte, että järjestän jonkun muun seisomaan viereIIäni?
KyIIä se järjestyy. Ehkäpä Pierre? Monique?
TeiIIä on enkeIin kasvot.
Onpa hauska tietää, että mieIikuvitus on pahoIaisen.
KuuIkaapas nyt.
Tästä ei sitten tuIe mitään. Odotan suIhastani.
Jos joku vaivaa tai edes jututtaa minua,
hän tuIee ja antaa...
Mitä sinä tääIIä teet? Metro on sinun aIuettasi.
Ei enää. Tässä puvussa oIen uusi mies.
CharIie?
Lupasit minuIIe Iiftin.
- Sinä sanoit... Missä oIemme? - HoteIIissasi. Mennään huoneeseesi.
Ei minuIIa oIe huonetta. Joku muu asuu siinä.
HäneIIä on piikkikorot, punainen mekko...
Voi Luoja! Laukkuni!
- Mitä? - Laukut on viety.
Miten niin, Iaukut viety? Kuka ne on vienyt?
Mitä sinä sinne kurkit? En kadottanut avaimia. Kadotin matkaIaukkuni.
Mihin Iaitoit tavarasi? Yritä muistaa.
Pyörryin tähän. Rahani, passini.
- VitamiinipiIIerini. - Voinko auttaa?
Niin, kerro häneIIe.
Kuinka annat täIIaisen tapahtua?
- Mitä sinä vaahtoat? Laukut ovat minun. - Mutta ehkä...
Hirveää kun oIet minun maassani ja täIIainen skandaaIi sattuu.
- Muistatko mitään? - Istuin tässä.
Mies tuIi jututtamaan minua ja sitten...
Näin CharIien.
Taidat pyörtyä taas. Istumaan.
Hengitä sisään, uIos, sisään, uIos.
Hengitän, hengitän. Miehet ovat roistoja.
Eivät kaikki. Jotkut yrittävät auttaa.
En uskonut oIevani tyyppiä, joka sanoisi näin, mutta kaikki miehet ovat roistoja.
Se mies, joka jututti sinua. OIiko hän...
Roisto. EurooppaIaisroisto hienossa puvussa.
Musta puku ja keItainen paita?
Niin.
Tunnetko hänet? Tottakai tunnet.
Kaikki roistot tuntevat toisensa.
Roisto.
KuuIe nyt. Odota tässä.
Menen hakemaan auton ja noudetaan tavarasi, jooko?
- Siis kuka se Iaukkuvaras sitten on? - Bub.
- Bub? - Ei. Bob.
Bob, niinkuin Bob DyIan.
- Bob. - Bob.
- Miksi oikein autat minua? - Miksikö?
Siksi kun pidän sinusta.
Mutta en pitänyt tavasta, joIIa mutristit suutasi Ientokoneessa, kun sanoit,
''OIette ranskaIainen, vai kuinka?''
Enkä pidä siitä, kun sanot siImät viiruina, ''Miehet ovat roistoja.''
Mutristin?
ÄIä nyt sentään hajota autoa.
No niin. Yritän ymmärtää.
Hän sanoo tavanneensa jonkun naisen...
Eikä kun... jumaIattaren.
Hän särkee sydämesi. Hän Io...
Loukkaa minua. Litistää minut.
- Nöyryyttää sinut. - Nöyryyttää minut.
Joten, sinä tuIet Pariisiin, jotta hän voisi tehdä sen uudeIIeen,
mutta täIIä kertaa kasvotusten.
En.
En. TuIin Pariisiin saadakseni rakkaani takaisin.
Eikö edes sinunIaisesi ihminen mitenkään ymmärrä sitä?
- Kun taas se rakastajatar... - UskaIIapas käyttää tuota sanaa!
Siis se naispuoIinen roisto - Iienevätkö hänen tunteensa eriIaisia?
Kun hän näkee minut, moi, kaikki muuttuu ennaIIeen, Iumous särkyy.
Etkö usko, että hän muuttaa mieIensä? KyIIä muuttaa.
Muistutan häntä yhteisestä eIämästämme. Se oIi täydeIIistä.
- Nähtävästi. - En koskaan oIIut onneIIisempi.
Kun joku todisteIee onneaan, perseeni aIkaa syyhytä.
OIi suunniteImia, ymmärrätkö? Koti- ja perhesuunniteImia.
- Voisin muistuttaa häntä niistä. - SeIvästikin tärkeitä häneIIe.
- Jos muu ei auta... - Voisit poIvistua ja ruikuttaa?
- KyIIä voisin. - Voin jo kuviteIIa.
JumaIatar seisoo CharIien vieressä, hemaisevassa asussa.
Ja sinä IattiaIIa poIviIIasi, kädet ristissä.
CharIie-parka. Vaikea päättää.
- En ruikuttanut. - Et niin . Pyörryit.
Pystyt näkemään aika IaiIIa vaivaa rakkauden vuoksi.
Jos oIet tuoIIainen naisten mies, miksei kentäIIä oIIut vastaanottajaa?
- Kaikkea vieIä! Ei kiinnosta enää. - Et oIe Iöytänyt sitä oikeaa?
- KyIIä heitä on Iöytynyt. - PeIkäät siis sitoutumista.
- En peIkää mitään. - Tiedän mikä sinua vaivaa. Pehmeys.
- Miten niin? - Et kykene siihen.
- Se on päivänseIvää. - TodeIIako?
PeIkäät sitoutumista.
Sitoumista. Ai jaa. LuuIin että tarkoitit...
- Siis mitä IuuIit... - En mitään. Antaa oIIa.
- Tätä ongeImaa. - Ei se oIe ongeIma.
SinuIIeko? Kaikki miehet kokevat sen.
Paitsi CharIie, mutta se onkin itsetuntokysymys.
Ohimenevä iImiö, usko pois. Viime aikoina on oIIut paIjon paineita.
Se menee ohi pian.
Ja sitten, hupsista, bonjour! Kaikki jäIIeen ennaIIaan!
- Bob, hauska nähdä. - Hei, Luc.
Taidat tuntea ystäväni Katen jo.
Terve taas.
Missä Ioput ovat?
Missä rahani ja passini ovat?
Unohda passi. Hän myi sen jo. Menee aina ensimmäiseksi.
Entä matkaIaukkuni ja vaatteeni? Ja kysy vieIä vitamiineistani.
Vaatteet?
Annoin ne MoniqueIIe.
- MoniqueIIe? - Mitä? Mitä hän sanoo?
Heitti ne pois.
Voi... Luoja!
Voi... ei!
Mitä? Ei kiitos.
Kaikki mennyt jo nyt?
Paitsi tuo...
- PiiIotit kasvin Iaukkuuni! - Se ei oIe vain kasvi. Viiniköynnös.
Siksi siis autat minua. Et väIitä minusta paskan vertaa.
KuuIe, oIen pahoiIIani, että tavarasi vietiin, mutten minä niitä vienyt.
Entä jos oIisin jäänyt kiinni tuIIissa? Otitko sen huomioon?
ÄIä höpise. Ei teikäIäistä koskaan tarkasteta.
Miksi IuuIet, että vaIitsin sinut? AjatteIe.
Sinä näyttäisit tuIIissa purukumitkin.
Hei, äIä koskaan, koskaan...
Viiniköynnökseeni ei kosketa.
Et sinä ymmärrä. Minun tuIevaisuuteni.
Tämän avuIIa aIoitan hienon viinitarhan ja pääsen pois tästä paskapaikasta.
Kaikkea sitä kuuIee. Ei yhdeIIä taimeIIa saada aikaan viinitarhaa.
Ei, ei yhdeIIä.
Luon uuden Iajikkeen risteyttämäIIä tämän Amerikan Iajin muiden kanssa.
Ei kiinnosta.
Miksi kuunteIen sinua? Puhut paskaa. Kaikki sinuun Iiittyvä on paskaa.
Hyvä on sitten. Mene kotiisi. Etsi kiva poju, jota voit määräiIIä.
Mutta äIä päästä häntä siImistäsi pidemmäksi aikaa.
Miten voin mennä minnekään? Ei oIe rahaa, ei Iippua, ei passia.
- Tässä. Ota. - Ei. En haIua rahojasi.
- Ne ovat sinun. Hän sai ne tavaroistasi. - En haIua rahojasi.
Ja nyt häivy. Lakkaa seuraamasta.
Hyvä on.
Mikä kauIanauha?
En nähnyt mitään kauIanauhaa!
Sitten se on edeIIeen Iaukussa!
Tytön Iaukussa?
AMERIKAN SUURLÄHETYSTÖ
Asutte siis Kanadasa, ja oIette jo anonut Kanadan kansaIaisuutta.
- SuIhaseni on kanadaIainen. - Saanen kysyä jotakin?
Ette siis tahdo oIIa enää amerikkaIainen, mutta pyydätte uutta passia?
Onko tuo kompakysymys?
Voimme auttaa vain, jos teiIIä on näyttää Kanadan oIeskeIuIupa.
Seuraava.
Okei. Siis minä kysyn kysymyksen ja sitten te annatte vastauksen.
Ei pitänyt mennä Kanadan uIkopuoIeIIe.
Juu, tiedän kyIIä. Mutta kun tuIi hätätiIanne ja oIi aivan pakko...
- Mitä te kirjoitatte? - Miksi ette anonut erikoisIupaa
hätämatkaanne varten?
No, oIisi pitänyt. Ymmärrän sen nyt.
Mutta kaikkihan tietävät, että hätä ei Iue Iakia, on niin kiire.
Katsokaas... asia on niin, että haIuan paIavasti oIIa kanadaIainen.
HaIuan oIIa juuri kuin te.
Se on kotimaani, joten ymmärrättehän, että haIuan kotiin.
Mitä siinä Iukee?
Jahah.
OIetteko koskaan... joutunut kiinni rikoksesta?
En.
KyIIäpäs.
Hyvä on. Okei, oIimme Ronny TempIetonin kotona ja joku antoi röökin...
Tiesin, ettei se oIIut tupakkaa. Kaverit painostivat.
ToveriryhmäIIä on niin vahva vaikutus.
Aivan, ymmärrän. Katsokaas,
oIemme juuri saaneet tämän kirjeen Amerikan suurIähetystöstä.
Siinä sanotaan, että teidät on kerran tuomittu huumeen haIIussapidosta.
Onko marijuana todeIIa huumetta?
Se tapahtui vain kerran, enkä edes nauttinut siitä.
Vedin kyIIä henkeen, mutta sitten yskin ja köhin seuraavat kymmenen minuuttia.
- Kurjaa kun niin käy. - Onko teistäkin?
OngeIma piiIee siinä, että jätitte asian mainitsematta
kansaIaisuusanomuksessa. Asetus numero viisi, pykäIä yksi.
No niin.
Nyt siis voin vain iImoittaa, että uutta oIeskeIuIupaa koskeva anomus on evätty.
Niin. Hän kosi jo sitä. Hän on kamala persreikä.
En jaksa uskoa, ettemme ole enää kuin siskokset!
- Onko minun oltava Julietten ystävä? - LiIIy.
LiIIy, Iopeta heti. Jooko? Eivät he mene naimisiin.
Kerro nyt kaikki mitä tiedät.
He menevät Etelä-Ranskaan naisen vanhempien luo.
Sitten he menevät naimisiin ja tulevat Torontoon.
Meitä ei ole kutsuttu. En kyllä menisi...
LiIIy, kuunteIe nyt. Tämä on tärkeää. Hyvin tärkeää.
Kerro tarkkaan, minne he menevät ja miIIoin. Kerrothan?
Juu, kysy vain äidiItä. On varmaan kirjannut kaiken muistiin.
Juu. KuuIuuko sinun edeIIeen kutsua äitiä äidiksi?
- Lilly. Kysy äidiltä. - Hyvä on.
Äiti.
Kate? Sinäkö siinä, tyttökulta? Olen kirjoittanut kaiken ylös.
Luulen, että hänet tavoittaa yhä hotellista Pariisista.
Herrajestas. Hän itkee.
En minä. En minä itke.
Muuten vain...
KyIIä minä saan hänet takaisin.
Saan hänet takaisin ja saan hänet rakastamaan minua
ja eIämme onneIIisina eIämämme Ioppuun asti.
Ja minua itkettää nyt ihan vain...
onnesta.
Siksi kun tiedän...
Tiedän että saan...
Voitto on minun.
- Mikä sen rantaseudun nimi on? - La Côte d'Azur.
- Mitä se tarkoittaa? - Sinistä rannikkoa.
SiniseIIä rannikoIIa, vierekkäin...
- Laskeudumme Nizzaan. - Nizza? Kuin pizza.
Bob, tiedäthän kuinka asia on.
Jos pikkusintti aikoo pysyä hengissä, se näyttää missä isommat kaIat uivat.
Ei. En oIe roIIiva rotta.
Vertaukset menevät nyt sekaisin. Kuka niitä passeja ostaa?
- Hei sieIIä. C'est moi. - TervetuIoa jäIIeen George V -hoteIIiin.
Kuinka osaattekin tuoIIaisen tempun! Sanotte, ''TervetuIoa jäIIeen'',
mutta tarkoitatte aivan muuta. RanskaIainen tapa vai hoteIIin tapa?
Kuten haIuatte.
Teitte sen taas.
SeIittäkääpäs, kun en oikein ymmärrä.
Onko hauskaa oIIa noin hankaIa?
SiIIä kun te teette noin, se ärsyttää minua niin kamaIasti,
että tuIen... aivan huIIuksi.
Kiitoksia, on kiintoisaa vertaiIIa näitä kuIttuurierojamme.
SaIassapitoveIvoIIisuus ei sido minua enää,
koska suIhasenne ystävineen Iähti hoteIIistamme.
Jahah, mihin he sitten menivät?
Saapuvat Cannesissa oIevaan HoteIIi CarItoniin huomenna.
HaIuatteko kenties kiiruhtaa iIIan viimeiseen junaan?
- Voin hankkia taksin hyvin nopeaan. - KyIIä kiitos!
Bob, kärsiväIIisyyteni Ioppuu.
Iso kaIa tuIi juuri takaisin YhdysvaIIoista.
Luc Teyssier. Tuttavianne, niinhän?
Tietänee jotain eräästä kauIanauhasta.
Hänet on heIppo Iöytää. Katsokaa.
OIkaa hyvä.
Tahtoo rauhaa vaIkoisen naisen kanssa.
OIet yhä CharIien kannoiIIa? Uskomatonta.
IhaiIen sisuanne. Niin peri-amerikkaIaista.
En oIe amerikkaIainen. Pian oIen ex-amerikkaIainen kanadaIainen.
Voinko auttaa Iaukun kanssa?
Tai ehkä en.
KuuIe, minuIIa on hyvin outoja tunteita juuri nyt.
SyyIIisyyttä. Katumusta. Itsetunto noIIassa.
Yritän miettiä miten voin näyttää, että oIen pahoiIIani.
HiIjaa.
Et oIe oIIut minuuttiakaan seurassani haIuamatta jotakin.
- Ostoa, myyntiä vai vaihtoa? - Juuri niin.
Käytin sinua hyväksi, myönnän. KuIjetit viiniköynnöstäni etkä saanut siitä mitään.
Nyt mietin kovasti, mitä voisin tehdä kiitoIIisuuden osoituksena.
Ja nyt oIen käytettävissäsi.
TyypiIIistä.
Mietin kovasti, mitä voisin tehdä kiitoIIisuuden osoituksena,
joten ostin junaIipun, et voilà, kas näin...
HiIjaa.
Lupaat jotain ja sitten teet jotain aivan muuta.
Miksi uskoisin mitään, mitä sinä sanot?
Koska minuIIa ei oIe enää syytä vaIehdeIIa. Näytänkö tyypiItä...
Näytät tyypiItä, joka varastaa viinapuIIoja Ientokoneista.
Joka tarjoaa tytöIIe Iiftin ja sitten varastaa tarkoitukseen auton.
- Joka tunkee kasvin toisen Iaukkuun... - Jo riittää, ymmärrän.
Hei. Tässä osastossa ei saa tupakoida.
Hyvä on, Iopetan. VoiIà! SinuIIe. Näethän kuinka muutun. Kasvan.
- Autamme toisiamme. - En tarvitse apuasi.
OIetko tehnyt suunniteIman CharIien kohtaamista varten?
Et vieIäkään? Käyt taistoon iIman strategiaa, iIman harjoiteItua puhetta?
- En tarvitse vaImisteIIa puheita. - ÄIähän sano. Saattaisi oIIa tarpeen.
Ympäripuhuminen käy minuIta itsestään. Jään auttamaan. Annathan auttaa?
Tee mitä haIuat. Tämähän on vapaa maa, vai mitä?
Onko tuo CharIie?
Näytähän...
- Kuinka tapasitte? - JuhIissa.
OIin Torontossa vaihto-opettajana.
Rupesimme jutteIemaan ja moIemmat tunsimme vetoa toisiimme.
Ei varsinaisesti kuin saIama kirkkaaIta taivaaIta. Vähän kuin...
Tihusade?
Etkö todeIIakaan oIe koskaan kokenut sitä tunnetta ketään kohtaan?
Jos oIisinkin, en myöntäisi. HäneIIä on heikko Ieuka, jos minuIta kysyt.
Ei oIe, enkä kysynyt. Mikset myöntäisi?
Miksi myöntää? Sinä tiedät mihin se vie.
Jos myöntäisit, sinuIIa ei ehkä oIisi sitä ongeImaa, jota ei sanota ääneen.
Ei se oIe ongeIma. VäIiaikainen juttu... Hänen siImissään on jotain.
- Turhamaisuutta. Eikös niin? - Hänen siImänsä ovat kauniit.
Ja hän tietää sen. Sen näkee hänen hymystään.
Ei se oIe aito hymy - omahyväisyyttä?
HiIjaa. Että onko?
TuoIIaisia ominaisuuksia? Miksi jahtaat miestä, joka kohteIee sinua huonosti?
Koska rakastan häntä. Ja peIkään, että jos en saa häntä takaisin, siIIoin...
tekee niin kipeää, että menen kuoreeni enkä koskaan enää rakasta ketään.
Sanot noin nyt, mutta... jonkin ajan kuIuttua unohdat.
Ensin unohdat hänen Ieukansa, sitten hänen nenänsä,
ja pian on jo vaikea muistaa tarkaIIeen minkäväriset hänen siImänsä ovat.
Jonain päivänä heräät vapaana hänestä.
Ääni, tuoksu, kasvot, mennyttä.
Hän on poissa Iuotasi. Ja sitten voit aIoittaa aIusta.
RAUHA JA VIISAUS
CharIie?
Tätä juustoahan voisi ahmia Ioputtomiin, enkä oIe edes syönyt juustoa vuosiin.
Et tainnut nukkua paIjoakaan.
Jostakin syystä minuIIa on ihmeen virkeä oIo.
Näin jotain unta, jota en nyt oikein muista.
Tiedäthän kun näkee oikein ihanaa unta
ja sitten herää ja kaikki tuntuu paremmaIta ?
Jestas miten kaunista tääIIä on.
Tiesitkö että Ranskassa on 452 viraIIisesti tunnistettua juustoIajia?
Eikö se oIe suorastaan uskomatonta?
Että on keksitty 452 eri tapaa IuokiteIIa sama bakteeriperäinen prosessi.
OIisiko parempi, jos oIisi yksi juusto, juustopuriIainen ja ravintoIa?
Tarkoitan että pidän näistä juustoista.
Jestas! Heräsitkö vääräIIä puoIen junaa, vai mitä?
Jestas, tääIIä on kaunista!
Miksi näytät happamaIta? Etkö pidä tästä maisemasta?
Eikö muka oIe kaunista?
- No? - Tämä on synnyinseutuani.
Ihan totta?
Mutta tääIIä on niin kaunista.
Liian kaunista minuIIe. Läksin pois.
Voi Jestas!
Mitä nyt?
- Varmaan kuoIen pian. - Mitä? Juustoko?
ÄIä sano sitä sanaa. Lopeta hytkyminen.
- Lopeta hytkyminen. - En minä voi. Juna hytkyy.
Nyt se tuIee. Lima tuntuu jo.
- Lima tuntuu? - VatsaIaukun sisäpinnan Iima.
Kouristus! Kouristus!
ÄIä. Seuraa maisemia! Niin kaunista. Lehmiä...
- ÄIä puhu Iehmistä. - Miksi ei Iehmistä?
Voih, söin juuri Iehmää!
Nyt se tuIee. Nyt tuIee.
Laktoosi-intoIeranssi!
Jacques Taranne?
Tunnen teidät.
PhiIIipe CazaI?
MicheI Desbordes?
KuuIepas, pappa, et tunne minua.
Anna minun oIIa, jooko?
Onko parempi oIo?
- KyIIä on. - Lehmä poistunut?
- MiIIoin seuraava juna menee? - Kahden tunnin kuIuttua.
Hyvä.
- Tarvitsen Iiikuntaa. - Ei. Huono ajatus.
Istu sinä vaan. Odotetaan junaa. LepäiIe.
Tarvitsen Iiikkua.
Luc Teyssier! Sehän se oIi!
Vatsani on hirveän herkkä. Kaikki stressi kerääntyy sinne.
Kaunista! Ihanaa! Kuin postikortissa.
- MiIIoin oIit viimeksi tääIIä? - Kuusi vuotta sitten.
- Kuusi vuotta? Onko perheesi hankaIa? - Käykö ettemme nyt puhu siitä?
Terve ihminen tavaIIisesti iImaisee tunteensa.
IImaisee, ei pidätteIe.
Siinä tapauksessa oIet varmaan eräs maaiIman terveimpiä ihmisiä.
Tiedätkö mitä tapahtuu, jos ei päästä ketään IäheIIeen?
- Saa eIää rauhaIIista eIämää? - Ei. Ihminen rupeaa mätänemään.
Mätänemään? Mätänenkö minä?
Henkisesti. Mätänet ja Iahoat.
OIen nähnyt seIIaisia. Sinustakin tuIee kumara ja yksinäinen vanha mies,
joka istuu täpötäyden kahviIan nurkassa höpöttämässä itsekseen.
Perseeni syyhyää. SinunkaItaisesi aiheuttavat syyhyä.
Anteeksi.
Hetkinen.
- Kuka tuo on? - VeIjeni.
- VeIjesi? - VeIjeni Antoine. Antoine, tässä on Kate.
Mitä ihmettä tämä oikein on?
Tämä viinitarha on kokonaan Antoinen.
Se on oIIut suvussa koImen sukupoIven ajan. OIemme sen muIIan kasvatteja.
Mutta Antoine, hän on semmoinen... Hän on aina seIvin päin.
- Sekö on huono asia? - Tuottaa viiniä, muttei juo sitä.
Sitä taas juot jatkuvasti. Siis...
Miksei tämä kuuIu myös sinuIIe?
Isäni antoi sen AntoineIIe ja minuIIe, kun jäi eIäkkeeIIe.
Mutta nyt se kuuIuu AntoineIIe.
En ymmärrä.
TodeIIa hyvää viiniä tuottaa vain hän, joIIa on uhkapeIurin sieIu.
Juot mieIeIIäsi, otat riskejä mieIeIIäsi.
Joskus hävisin paIjon.
Joskus hävisin AntoineIIe... Koirani, ensimmäisen autoni.
- Tämän viinitarhan. - Tämän viinitarhan.
Eräänä iItana. Juotti minut kunnoIIa.
Huomaa, että oIin häneIIe paIjon veIkaa.
- Mutta hän tiesi mitä teki. - Mitä hän teki?
Menetin kaiken. Yksi pokerikäsi.
Menetit perintösi yhden pokeripeIin takia?
OIen oikea persIäpi. Mitä voin sanoa?
Siksi siis vihaatte toinen toistanne.
Niin, ja koska...
makasin hänen vaimonsa kanssa.
Entä vanhempasi ja muut sukuIaiset?
Ei. VäIiIIämme ei oIe mitään. Kaikki on ohi. Lopussa.
- Entä jos vieIä yrittäisit? - Ei. Mahdotonta.
He vihaavat minua. Inhoavat. He...
KyIIä, kiitos. On hyvää.
Aikamoinen Iöytö.
Hän on ihan vain ystävä.
Mistä saakka naisesi ovat oIIeet vain ystäviä?
Siitä saakka kun tapasimme.
OIen mennyttä miestä.
Mätänet, mätänet, mätänet.
Lahoat, Iahoat, Iahoat.
Voi raukkaa! Jouduit kasvamaan tääIIä!
Näytä minuIIe huoneesi.
Mikä tämä on?
Se on kouIuaikaisen projektin peruja.
Mikä se on?
Hyvä on, kerron, mutta...
Ensin otat viiniä.
Voisitko kuvaiIIa sen makua?
MieIIyttävä punaviini.
Osaat varmaan sanoa tarkemmin.
Rohkea viini, aikaIaiIIa hienostunut, muttei IuuIe Iiikoja itsestään.
Oikeastaan kuvaiIin itseäni.
- En osaa sanoa. - Ei, et oIIut väärässä.
Viini muistuttaa ihmistä. Viiniköynnös imee itseensä ympäröivät vaikuteImat.
Kasvuympäristö määrää Iuonteen.
Tässä.
Nuuhkaise.
Rosmariinia.
Jotain sientä?
Hienoa.
Korinttia, mustaherukkaa, minttau,
IaventeIia...
Näitä on maaperässä ja iImassa tääIIä. Nyt... maista viiniä uudeIIeen.
SiImät kiinni.
Korintti. Sen maun tuntee heti ja...
ruskeasta puIIosta... IaventeIi?
Uskomatonta.
Ja sinä teit tämän?
Uskomatonta.
Kiitos.
Kenen taIo tuo on?
Se on autiona. Kukaan ei käy enää tääIIä.
Paikan omistaja Iuopui Ieikistä jo kauan sitten.
Katso.
Katso tätä maata. Se on saanut Ievätä.
Se on hyvää nyt.
Jonain päivänä ostan tämän maapaIan ja ryhdyn tuottamaan hienoa viiniä,
tämän viinitarhan raunioiIta.
Panisitko kaiken Iikoon sen vuoksi?
Tekisit mitä tahansa saadaksesi sen?
PoIvistuisit ja ruikuttaisit?
OIetko siis kovin eriIainen kuin minä?
Myönnä! Et oIe.
Myönnän.
KyIIä on kaunista!
Autan sinua saamaan CharIiesi takaisin. Jos haIuat hänet, saamme hänet.
Kuten jo Iupasin.
Kuinka aiot ostaa sen viinitarhan? SinuIIa Iienee suunniteIma, strategia.
- SuunniteIma oIi, mutta meni pieIeen. - Meni pieIeen? Mikä se suunniteIma oIi?
MinuIIa oIi... myytävää.
Myytävää? Mitä?
- Arvopapereita, kassiIIinen pIutoniumia? - Sama se. Kadotin sen.
Kadotit? ItseIIäni oIisi jonkinIainen hätäsuunniteIma,
jotain muuta kuin peIkkiä puheita hätävarana.
Esimerkiksi ehkä jotain... tämän tapaista.
Luc... tuIetko sinä?
Ensimmäinen oppitunti.
Ennen sotaan Iähtöä täytyy vaIita taisteIupaikka tarkkaan.
ÄIäkä anna CharIien aavistaa, kuinka kovasti haIuat häntä.
Koskaan ei pidä iImaista intoaan.
Hei katso! HuuIet törröIIä noin, miksi? JuIiette teki noin. Muistan hyvin.
HuuIten törröttäminen on ranskattaren tärkeimpiä aseita.
- Mikäs siinä oikein piiIee? - Se on provosoivaa.
Mies joutuu jatkuvaan kiihotuksen ja ahdistuksen tiIaan.
Noin nainen voi tarkoittaessaan ''kyIIä'' sanoa ''ei'' ja päinvastoin. Tajuatko?
- En. - Ai et?
Jäitpäs kiinni.
Tärkein asia. Kun CharIie näkee sinut,
hän odottaa meIkoista kohtausta, riitaa.
Sinun pitääkin oIIa oikein maItiIIinen. Se saa hänet heti kiinnostumaan.
Luc. Katso. Katso mitä Iöysin.
Muistutti minua sinusta.
Monsieur Antoine Teyssier.
Kuinka haIuatte maksaa?
MiIIoin haIuatte hääjuhIat?
- Ensi viikonIoppuna. - Ensi viikonIoppuna?
- Onko kaikki kunnossa, CharIie? - Ei. Minä...
Vannon, että näin juuri Katen.
MieIikuvituksesi tekee tepposia.
Mikä isäsi on ammatiItaan?
Niin, hän on Iääkäri... kuten minäkin. Paitsi että hän on psykiatri.
- TuIen heti takaisin. - CharIie, istu ihmeessä aIas.
- Vanhempani huomaavat. - OIen varma, että näin juuri Katen.
TuIe pois nyt.
Et taida ymmärtää oIIenkaan, mitä sanon.
Kuinka voin auttaa sinua saamaan takaisin tuo typeryksen, jos vain peIIeiIet?
Se oIi vahinko. En odottanut näkeväni häntä juuri siIIoin.
MieIisteIee tuIevia appivanhempiaan.
Ja näitkö kuinka nainen IeikkeIi ruokansa pikkuruisiksi suupaIoiksi.
Näin. Hän oIi...
- Siis oIi mitä? - Hän oIi...
Jaaha. Tiedän mitä ajatteIet. En oIe tarpeeksi seksikäs.
- Ei, en minä sanonut mitään. - Minunkin pitäisi oIIa törröhuuIi
joka sanoo ''kyIIä'' tarkoittaessaan ''ei'', ja päinvastoin, mutten voi, tajuatko?
IIo - hymyiIen. Suru - irvistän.
Käytän tunnetta vastaavaa iImettä.
Mutta sinä? HaIuat saIaperäisen, seksikkään manipuIoijan...
- En minä seIIaista haIua. - Mitä sitten haIuat?
- Sinut. Sinun... - HaIuat minut...
Sinun on...
saatava CharIie kärsimään.
Että hän tuntisi houkutusta.
On saatava hänet tuntemaan,
että vaikka seisot aivan siinä hänen edessään,
hän ei saa sinua.
Siinä kaikki.
Luc?
LuuIetko...
LuuIetko, että CharIie on edeIIeen kiinnostunut kaikesta huoIimatta?
Tottakai, varmasti.
Ja huomenna käännetään virheesi eduksemme.
Niinköhän?
Hän varmaan miettii vieläkin, näkikö hän sinut.
Tulet olemaan kuin aave, ilmestys.
Ja se vaikuttaa heidän kanssakäymiseensä.
Milloin siis ilmestyn kuvaan?
Heti kun he ovat päässeet taas rentoutumaan mukavasti.
Silloin hyökkäät.
- Kate! - Hei! Hei.
- Voinko Iiittyä seuraan? - Tottakai. Istuhan toki.
Pardonnez-moi. OIkaa kuin en oIisi tääIIä.
- Jassoo... oIet varmaan JuIiette. - KyIIä, oIen JuIiette.
HaIuan katsoa tarkkaan naista, joka varasti CharIieni pikku sydämen.
En varastanut mitään, mikä ei haIunnut tuIIa varastetuksi.
Onpa hän äIykäs, CharIie. Ja kaunis, ja varmaan osaa kaikenIaista.
- KuuIe, Kate... - Rentoudu. En tuIIut tänne riiteIemään.
Hei, tarjoiIija.
En puhu ranskaa hyvin, yrittäkää kestää. Yksi ''merituuIi'', kiitos.
RanskaIaiset tarjoiIijat. Saa huonoa paIveIua, jos on kiItti.
Tykkäävät, jos heitä kohteIee kuin paskaa.
- Mitä? - Ei mitään. Vaikutat niin eriIaiseIta.
Niin... CharIie, oIen jonkinIaisessa siirtymävaiheessa.
Katsos, soittosi jäIkeen päätin hypätä koneeseen ja tuoda sinut takaisin.
- Inhoan Ientämistä. Enkös inhoakin? - Totta.
En voinut saIIia kaiken yhdessä aikaan- saamamme hukkaan heittämistä
ihan vain kun joku törröhuuIinen - siis ennenkuin tunsin sinut - narttu,
haIusi mieheni itseIIeen. Hankin Iiput, kiipesin koneeseen
ja pääsin jotenkin vaItameren yIi. Sitten tapahtui kummia.
Mitä?
Kaikki meni pieIeen.
KäveIin Pariisin katuja, pennittömänä, iIman toivon piIkettäkään.
Siinä tiIanteessa tuIee Iuodattua sieIunsa syvyyksiä aikaIaiIIa.
ÄIysin että koko aikuisen eIämäni oIen yrittänyt
väIttää joutumasta juuri täIIaiseen tiIanteeseen.
Mutta se on turhaa. Niin turvaIIista kotia ei oIe, eikä niin varmaa suhdetta.
Sokki on vain suurempi sitten, kun menee pieIeen
ja sitä odoteIIessa eIämä on ikävystyttävää. PahoitteIen, CharIie.
Kiitos.
Siinä vaiheessa kuvaan tuIi Luc.
Luke?
Luc.
SieIIä hän on. Luc. TuIe tänne! EsitteIen sinut kivoiIIe ihmisiIIe.
Luc, kaunis JuIiette.
CharIie, Luc.
KuIIanmuru?
- Mitä hän sanoi? - En tiedä.
Hän ei juuri puhu engIantia, mutta pärjäämme siIti hyvin.
- Ai pärjäätte? - Joo.
Se on kai osa siirtymävaihetta, auttaa pääsemään yIi erostamme.
Sitä se varmaankin on, mutta... haittaako se?
Rakastan merta, niin kaunis...
niin saIaperäinen...
niin... täynnä kaIoja.
Mitä hän tekee?
Sen Iisäksi mitä me yhdessä?
Ei hän taida tehdä yhtään mitään.
Se meni hienosti!
Hei! OIit fantastinen. Uskomaton. He oIivat aivan äIIikäIIä.
Se oIi hienoa! Tunnen oIoni niin vapaaksi.
Tänä iItana sitten iIIastat CharIien kanssa,
oIet haIuavinasi viimeisteIIä eron Iiittyvät asiat.
Lupaan että huomiseen mennessä oIet jäIIeen Iinnasi kuningatar.
Nyt on juhIittava. Viiniä, samppanjaa.
- Odota tässä. - Hyvä on.
Kaunis päivä Cannesissa. Eikös oIekin, Kate?
Anteeksi, mutta oIemmeko tavanneet?
Emme. Mutta meiIIä on yhteinen tuttava. Luc Teyssier.
Siksi tuIin keskusteIemaan tietystä... kauIanauhasta.
Se kauIanauha. Teki typerästi, ei mennyt tuIIin kautta.
Joutuuko hän maksamaan virheestään hyvinkin kaIIiisti?
Miksi ette sitten pidätä häntä?
OIen vanhanaikainen. OIen häneIIe veIkaa enemmän kuin rahassa voidaan mitata.
Pyydän teitä puhumaan häneIIe. Korun voi paIauttaa minuIIe nimettömästi.
- Hän ei tuIe suostumaan. - Pakko.
Soittakaa huomenna.
KyIIäpä on todeIIa kaunis päivä. Toivottavasti nautitte siitä.
Tänne minä myyn sen kauIanauhani huomenna.
- Sinun kauIanauhasi. - Minun kauIanauhani.
Se kuuIui aIunperin isoäidiIIeni.
Hän asui San Franciscossa. Hän testamenttasi sen minuIIe.
Niin. Miksikäs ei?
Luc?
- Entä jos minä kävisin myymässä sen? - Sinä? Miten niin? Miksi?
Koska minä oIen minä, ja sinä oIet sinä.
- Jos menisin Cartierin Iiikkeeseen... - Sievästi puettuna, juuri sopivasti.
Vienosti hymyiIIen, pikku kengiIIäsi sipsuteIIen.
Niin oIisi parempi. Kiitoksia.
- Miten niin sipsuteIIen? - Etkö usko että käveIet siIIä tavoin?
- Kuin nainen ja samaIIa pieni tyttö. - Enkä.
HaIuatko jotain juotavaa?
MieIeIIäni. OIen meIkein vaImis.
Ostin sen aIakerran Iiikkeestä.
Näytät upeaIta! OIiko se kaIIis?
- KyIIä. - Laskutit kai huoneemme tiIiIIe?
Hyvä. Hieno juttu.
Kunpa veIjeni näkisi sinut nyt!
Jotakin puuttuu vieIä.
- Laita tämä kauIaasi iIIaIIa. - En tiedä, onko se hyvä ajatus.
HaIuan että Iaitat. Noin amuIetiksi...
AmuIetti kauIaan.
Ja kukas on jumaIatar nyt?
No niin! HarjoitteIemaan!
Minä oIen CharIie.
Ja minä Kate.
Nyt tanssimme. Ymmärrän että tarvitsen sinua niin.
Mietin mikä idiootti oIenkaan, typerys, seIkärangaton tyhmyri...
Riittää jo. Ymmärrän suunniIIeen.
Tanssimme näin.
Tuntuu... juuri sopivaIta.
No niin, mitä sanot minuIIe nyt?
En tiedä enää.
Etkö?
En tiedä, miIIoin Ieikki muuttuu todeksi. MiIIoin siis sanon häneIIe...
Että rakastat vain häntä ja haIuat oIIa hänen kanssaan.
KyIIä sinä keksit oikean hetken.
Sanot sen häneIIe, ja kaikki on kunnossa.
Arvaa mitä aion tehdä auttaakseni sinut voittoon tänä iItana?
No mitä?
JuIiette.
JuIiette?
Hän tuIee oIemaan hieman suruIIinen tänä iItana, hieman vihainen.
Hieman turvaton.
Etsin hänet käsiini ja... Iohdutan häntä.
ÄIä pakota itseäsi kovin suuriin uhrauksiin takiani.
- Teen sen sinuIIe. - Mutta entäs se pieni...?
Pikku ongeImani ei tuIe oIemaan ongeIma tänä iItana.
Yhtäkkiä minuIIakin on - rentoutunut oIo.
Menen hänen Iuokseen. Etsin hänet ja jutteIemme...
Tanssitaan.
Minä pidän bonsait. Ota sinä New Yorkista ostettu Iamppu.
OIohuoneen kahdenistuttava sohva... Sano jos tämä on sinusta höImöä.
Voisimme haIkaista sen keskeItä moottorisahaIIa.
Onko meidän pakko puida näitä? Masentavaa, eikö sinustakin?
Asiat on hoidettava, CharIie. Nämä asiat ovat osa eroamista.
Jos et kykene siihen, voin myydä tavaramme ja saat sitten puoIet rahoista.
- Varmaan vihaat minua. - En toki. CD:t on vaikea jakaa.
- Mikset vain jätä niitä minuIIe? - Siis et vihaa minua?
En. Ehdin kyIIä vihatakin jo, mutta...
Nyt...
En.
Kate.
Minä...
- KuItu, itketkö sinä? - En.
Ei, en. Minä...
KuuIe, minuIIa on niin kamaIan syyIIinen oIo.
ÄIä ihmeessä koska sitten minuIIekin tuIee syyIIinen oIo
kun sain sinut tuntemaan syyIIisyyttä...
ymmärräthän...
Oikeastaan se oIi vanha minäni.
OIe oikein syyIIinen! RyveskeIe syyIIisyyden tunteissa!
OIet mahtava! TodeIIa mahtava!
Kate.
Tanssisitko kanssani? Vain...
Vain kerran vieIä?
Tanssitko?
OIit oikeassa Ieuan suhteen. Joskus tekee mieIi Iyödä siihen.
- Hän ei sovi sinuIIe. - KyIIäpäs, hän on ihana.
Niin heIIä.
Eri maata kuin ranskaIaiset.
- Ymmärrätkö? - Ymmärrän oikein hyvin.
Miten hän voi kohdeIIa minua näin?
Kun oIin nuorempi, kaikki oIisi oIIut toisin.
Hän oIisi minun huoneessani ja Kate odottaisi koko yön.
Voin kuviteIIa.
Katso minua.
Sano mitä näet.
OIet niin eriIainen... ja sama.
Kuin joku oIisi sytyttänyt Iampun sisäIIesi.
Miksen minä osannut sitä?
- Onko jotain viaIIa? - Ei, kaikki on hyvin.
Anna anteeksi. Anna anteeksi.
Minun on täytynyt oIIa huIIu.
Luc...
Kate...
Mitä sinä oikein sanoit?
Sanoin Kate.
- Oi, Kate. - Lopeta.
KuIta.
CharIie, sanoin... Iopeta.
Mitä?
- CharIie... - Mitä?
Mikset se oIIut sinä, joka sai sisäisen Iamppuni paIamaan niin kirkkaasti,
että nyt haIuat jättää uuden tyttöystävän oIIaksesi entisen kanssa?
Mitä?
12 tuntia sitten tahdoit vain JuIietten.
JuIiette? Niin... Hän on ihana.
Jännittävä. Ja...
En oikein ajateIIut, kun tapasin hänet.
Joskus sitä tekee mitä sattuu. Sen kummempia miettimättä.
TuIee tarve tehdä, tehdä sitä mitä huvittaa tehdä.
Ehkä minua vaan... peIotti. TuIevaisuutemme peIotti.
Ymmärrätkö? Naimisiinmeno peIotti.
CharIie?
Nähtävästi ei oIisi peIottanut hänen kanssaan.
AjatteIes, siitä huoIimatta miItä vaikutan tänä iItana
huomenna oIen siIti kuitenkin sama vanha itseni.
Se sama ihminen, joka edeIIeen tahtoo kodin ja perheen,
joka tahtoo kokea juurtumista ja kasvamista.
Aiotko maanviIjeIijäksi?
Anteeksi.
Mutta eräs yksityiskohta ei enää kuuIu suunniteImiini.
PahoitteIen, CharIie.
Sisään, ovi on auki.
Huomenta.
No miten meni? Mitä tapahtui?
Hän tahtoo tuIIa takaisin.
OnnitteIen.
Entä itse? Sonni taas entiseIIään?
Parasta Iähteä nyt. Cartier odottaa.
Kaikki niin kuin sovimme. Pesämuna?
Pesämuna.
Rahat tuIivat Toronton pankistasi,
ja Cartier suostuu kirjoittamaan shekin vastineeksi.
IIIuusio on täydeIIinen.
Kiitoksia.
Miksi teette tämän? Luc ei oIe miesystävänne.
Ette varmaan tapaa enää koskaan.
En tiedä.
Täytynee käydä Kanadassa joskus. OIette sympaattista väkeä.
En varsinaisesti oIe kanadaIainen.
Oikeastaan oIen... maaton juuri nyt.
Noin uteIiaisuuden vuoksi,
minkä arvoinen se on?
LuuIIakseni... yIi $100.000.
$45.782.
Tämä on mahdotonta.
Miksi kuunteIin sinua ja sipsuttavaa käveIyäsi ja...
- Sanoivat että siinä oIi virhe. - Virhe?
- Virheitä. - Virheitä?
KuuIemma hienoja timantteja, mutta viraIIisesti virheeIIisiä. PahoitteIen.
- OIkoon menneeksi. - OIkoon menneeksi?
Se on paIjon vähemmän kuin odotin,
mutta sen verran, että saan maata ja voin aIoittaa istuttamisen.
Kestää kauemmin, ehkä kuusi vuotta ennenkuin tuIee kunnon viiniä, mutta...
Kiitoksia.
Kiitoksia sinuIIe. OIet onnea tuova enkeIini.
Kuka oIisi uskonut?
On mentävä nyt... CharIie odottaa.
Tiedät että rakastan sinua!
KuuIe nyt, iIIastin hänen kanssaan...
Mikset mene hänen Iuoksensa?
Menit hänen huoneeseensa kuin...
JuIiette!
Ah, rakkaus! Niin ihanaa!
Mitä sinä teet tääIIä?
Joku oIi maksanut hoteIIiIaskun varastetuIIa kortiIIa.
OIen kuitannut jo asian.
Ei tuo oIe aitoa rakkautta.
Sinäkö muka tietäisit?
HaIuatko kuuIIa aidon rakkaustarinan? Tiedän oikein hyvän.
- TodeIIako? OnneIIisen Iopun kanssa? - En tiedä.
Ehkä voit auttaa sen Iopun kanssa.
- Minäkö? - Niin.
KuvitteIe... Ientokone.
Kate?
Niin?
Etkö enää peIkää Ientämistä?
AjatteIetko pientä sievää taIoa maaIIa?
Se on mäen rinteessä kauniin viinitarhan vieressä.
- Mutta en juuri nyt ajatteIe sitä. - Mitä sitten ajatteIet?
Sinua.
Ja minä ajatteIen... sinun ei pitäisi Ientää minnekään.
- Ai eikö? - OIen varma että ei.
- Aivan varma? - AjatteIen...
Tahdon sinut.
Tahdot minut?
Siinä kaikki. Tahdon sinut.
- Laulapas se laulu. - Mikä laulu?
Se Bobby Darin -laulu.
- Ei se ole Bobby Darin. - Kyllä, se Bobby Darin -laulu.
- Se on Charles Trenet. - Ei. Somewhere beyond...
Ei. ''La Mer.'' Se on ''La Mer.''
- Ehkä hän levytti sen Bobbyn laulun. - Ei. Se on ranskalainen laulu.
Luc, etkö voisi vain laulaa sitä?
Visiontext subtitIes: Iiris Pursiainen